Låt honom knulla den här så ser jag på.
- Sedan jag lovsjungit Batiatus hus... - ...krävde jag att vi skulle träffas.
Jag ser fram emot spelen och Gannicus vid huvudattraktionen.
Gannicus säkrade huvudattraktionen tack vare sin skicklighet.
Gannicus ska inte vara med i spelen. Dagen skänker nåt speciellt.
Auctus, en man smidd efter mina regler möter Crixus smidd efter dina.
Resultatet visar om sonen lärt sig nåt av fadern.
Jag har visst underskattat Crixus. Likaså min son.
Jag ska stanna vid din sida. Tills anden flyr min trötta lekamen.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Skaggs, Incubator och Simontax
www.SweSUB.nu - Det rätta valet!
Håll er på rad!
Jaga mig. Den här vägen!
Nät och treudd? Han framstår mer som en fiskare än en gladiator.
Stilen kallas Retiarius och härstammar från de yttre regionerna.
Han har ingenting här att göra. Jag föredrar Murmillo.
Folkmassan är av motsatt uppfattning.
Snart kommer det att vara med en Retiarius i varje spel.
Vore det inte tragiskt med en gladiatorskola utan en?
Sätt nät och treudd i händerna på en av våra sämre män.
Sa jag inte det? Lyssna på publiken! Det vore bättre från hedersläktaren.
- Jag fick en inbjudan. - Som du tackade nej till?
Hedersläktaren är för långt borta. Jag står hellre här. Bredvid min son.
Tiden är inne.
Ett utmärkt svärd. Som ska svingas med dödligt uppsåt.
Översätt så att Dagan förstår.
Du bär brödraskapets märke. En heder du ännu inte förtjänat.
Ditt sanna test väntar dig. Överlev, och du blir en av oss.
Dö och visa dig själv ovärdig som jag förväntar mig.
- Dö och fröjdas av vårt avsked. - Han ska få njuta av föreställningen.
Dagan kommer att hedra Batiatushuset med gåvor av blod.
- Likaså den mäktiga Ashur. - Dö inte för snabbt.
Kom igen, Ashur!
Kom igen!
Ja!
Hasdrubal stupar! Likt alla män som ställs mot Ashur!
- Han tror att han är Gud. - Han njuter av stundens hetta.
- Han kanske är bättre nästa gång. - Det kommer aldrig att hända.
Låt oss bevittna de riktiga matcherna nu när de mindre viktiga är avklarade.
Presentera nästa kämpe, Vettius.
Jag ger Capuas befolkning mitt senaste fynd.
Han kommer att göra er hänförda och alla motståndare kommer att frukta honom!
Från det mörkaste landet öster om Rhen. Skåda, Caburus! Murmillo!
- Folkmassan gillar Vettius man. - De gillar Gannicus mer...
-...ändå är han utesluten. - Äntra, thrakern Drappes!
Crixus är lovande, ändå samma öde. Våra män segrar men vi utesluts.
Man får sota när man förolämpar en man av högre ställning.
Börja!
- Jag skyddade vår skola. - Din äregirighet fördunklade omdömet.
Vi måste vara ödmjuka om jag ska kunna reparera vår relation med Tullius.
Jag hoppas att det går snabbt, om våra män ska vara med i öppningsspelen.
Det var just det här som fick dig utesluten.
Slå bort det ur tankarna och tänk på kloka saker.
Kanske att införskaffa en man som är lika skicklig som Caburus.
Vi har visat oss värdiga ändå får vi inte vara med.
Det är en välsignelse att få andrum.
Vi ska vara glada att vi inte fattar eld av Titus blick.
- Han är en gammal trög man. - Han kan förvandla alla till sten.
Titus mår inte bra i dammet och värmen.
Han kommer snart att återvända till Sicilien.
- Tills dess vill jag bo nån annanstans. - Tänker du lämna mig?
Du har en make. En man som alltid ser till ditt bästa.
Jag är ensam och har ingen att vända mig till. En riskfylld situation.
- Så länge jag lever är du aldrig ensam. - Tack för de vänliga orden.
- Dock hade en rik man varit bättre. - Då får vi leta reda på en.
En möjlighet uppenbarar sig i en mycket angenäm skepnad.
- Känner du honom? - Jag har sett honom i Rom, utan hustru.
Vilken tur att vi råkade springa på honom här och nu.
Desperata tider kräver självsäkra handlingar.
Petronius!
Har gudarna välsignat mig så?
Gaia. Vi träffade varandra på en av Varus tillställningar.
- Självklart. Jag ber om ursäkt. - Det är ingen fara.
Jag förstår om du inte riktigt minns mig.
- Lucretia kan intyga... - Är du Lucretia? Hustru till Batiatus?
- Jag kallar honom make, ja. - Jag har hört talas om ert hus...
Och om njutningarna där.
- Barca är inte sig lik sen Auctus dog. - Han hittar nån annan att knulla.
Vi återvänder insmorda med fiendernas blod!
Hasdrubal och Kleitos skådade döden! Många kommer att gå samma öde till mötes.
Gå och tvaga er.
- Jävla rövslickare. - Gannicus. Träna med Rhaskos.
Varför då? Ska jag inte strida i arenan kan jag lika bra hålla mig här i skuggan.
Doctore. Skicka upp honom. Jag vill tala med honom.
Magnetius. En av de förnämsta mästarna som det här huset har skapat.
- Han blev en titan. - Likt alla mina mästare.
Resultatet av åratal av träning. Lojalitet och uppoffring.
- Tror du att du är deras jämlike? - I arenan är jag allas jämlike.
En mästare är mer än sina segrar.
Han är summan av handlingarna. Varje beslut måste övervägas.
- Och hans hjärtas stabilitet. - I hans bröst slår ett lejons hjärta.
- Vad slår det för? - Batiatushuset.
Skicka ner honom igen.
Ser du? Han strider för vår heder som alla dina mästare gjorde.
Gannicus säger vad man vill höra. Han är inte mitt hus mästare.
Jag försökte förföra Petronius och han bara pladdrar om ert hus.
- Jag har nog förlorat min charm. - Den kommer du aldrig att förlora.
Hur lång tid tror du det tar för Titus att höra när Petronius känner till det?
Han kanske borde höra det. Chocken skulle ta livet av geten.
- Du skämtar, när vi borde vara rädda. - Bara om ni får en högre ställning.
Som en hora njuter av mannen ovanpå henne.
Alla känner inte till det.
Det är bara de mest privilegierade som viskar om vad huset har att erbjuda.
Välbehag som Petronius och hans vänner önskar få bevittna...
Att ens överväga det. Om Titus skulle...
- Vad har min far gjort nu? - Inget av vikt...
Vi träffade Petronius på marknaden. Känner du till namnet?
Likt alla män som är intresserade av affärer.
Han känner till ditt namn och pratade om att testa dina exotiska varor-
-med vänner i likvärdig ställning.
- Hur fick Petronius reda på det? - Varus och Cossutius.
- Tungorna är slappare än kukarna. - Petronius åker till Rom i övermorgon.
Beslutet måste tas snabbt annars försvinner chansen.
Med Petronius stöd kan vi få vara med i öppningsspelen.
- Quintus, din far... - Ordna det. Jag tar hand om far.
- Melitta. Jag vill prata med dig. - Jag har ingenting att säga.
Det är viktigt.
Ge oss en stund.
- Du undviker min blick. - Som du borde göra med min.
- För att inte misstanke ska väckas. - Väcks de inte...
...om två vänner slutar att prata med varandra?
- Det som hände mellan oss... - Var inget vi kunde välja.
Vi får inte tänka på det och aldrig tala om det.
Jag har tänkt likadant. Men tanken på dig är besvärlig.
Minnet kommer att tyna bort tids nog. Likt alla saker födda ur missöden.
Vi var som bröder en gång men inte längre.
De accepterar inte mig som gladiator och ger mig inte respekt som Doctore.
Inte ens Gannicus bryr sig om att lyda mina instruktioner.
Gannicus bryr sig bara om sina begär.
Du måste lära honom att det är du som håller i piskan.
Med bestämd hand kommer de sluta tvivla. Visa upp mannen jag älskar.
Gnaeus! Din skolning med svärd har mer att önska. Nät och treudd är dina vapen.
Ett förbannat nät, Oenomaus?
Gör vad du blir beordrad utan att klaga. Annars kommer kött att avlägsnas.
Ja, Doctore.
Återuppta träningen!
Du talar som om det vore Jupiter själv som slungade blixtar från himlen.
Frammanade av min kärleksfulla hustru.
Träna med Barca och håll dig långt borta från skuggan.
Barca! Låt spjutet göra lite nytta.
En gång till!
- Din man visar vilja idag. - Säkerligen tack vare dina ord.
- Honungsspetsat vin, sätt fart! - Det varken låter eller ser så bra ut.
- Du är för långt bort ifrån kustluften. - Det ska dröja innan jag återvänder.
- Det är inte lönt att du försöker. - Nej, men lite tid vid Neapels vatten?
Ja, för att återfå färgen.
Mitt intresse är enbart den här skolan och att få återse skolans forna ära.
Låt då vår resa få dubbla syften. Vi kan se den senaste slavleveransen-
-för att se om vi kan hitta en mästare. Nån som kan mäta sig med Vettius man.
Drick.
Ni sammangaddar er mot en gammal man...
Ni lyckas... Börja förbereda, vi reser till Neapel.
Ta hand om min fader.
Det är löst. Låt Gaia meddela Petronius. Ni kommer att underhålla gäster ikväll.
Om männen tar för sig för mycket? De kan inte stoppas av en kvinnans röst.
Jag sänder bud efter Solonius. Han talar för huset om det behövs.
- Quintus... - Det är värt det. Ta hand om gästerna.
Blir de tillfredsställda så kommer vår plats i öppningsspelen att vara säkrad.
Fångat nån fisk i ditt lilla nät?
Belöningen för er seger. Fortsätt och ni får se mer.
Det här ska ge mig mycket fitta.
Dagan undrar varför han fick mer. Vi stod som jämlikar i kampen.
Säg att han fick dubbelt så mycket... för att du bara är hälften av en man.
Jag är gladiator, precis som han.
Om vi inte hade behövt dig som tolk...
...hade du aldrig fått ta upp svärdet.
Bröd... Till dina husdjur.
Doiros var brodern som stod mig närmast.
Han var en hårdför krigare precis som min far och alla före oss.
Jag såg dem falla för arvernernas spjut. Jag var för liten för att hålla svärd.
Jag tvingades att passa upp. Att buga och lyda.
Först för skitarna som tog min familj och sen för romarna de sålde mig till.
Inte en dag går utan att jag drömmer om att ära de döda genom blod och segrar.
Auctus var den första jag dödat i strid. Han kommer inte att glömmas.
De var Auctus djur. Jag har aldrig gillat dem.
Nu är det bara de som finns kvar.
NEAPEL
Ställ upp ordentligt!
Den här då? Ser ni hur han är formad och där musklerna sitter tätt?
- Ett fint tillskott till alla skolor. - Ett fint exemplar, eller hur?
Jag hade inte köpt. Han är starkare på vänstersidan vilket påvisar en benskada.
Opassande för nån med skarpsynta ögon. Nu tittar vi på nåt lite mer sällsynt.
Jag har en thraker från Maedi-stammen. Han är jämbördig den ni har...
Thraker är för svåra att kontrollera och de upprör gallerna nåt vansinnigt.
Min son har rätt. Du erbjuder piss men kallar det för vin.
- Ni hittar inga bättre i Neapel. - Jag hoppas att vinet här är bättre.
Kom, låt oss söka lite dryckesoffer för att få bort skitsmaken från vara munnar.
- Diona. - Det gör inte ont.
- Vi har inte pratat som vi brukade... - Jag har inte tid för sånt.
Domina vill ha mig badad inför kvällen.
Ta det här till Oenomaus. Männen ska hit väloljade och väldoftande.
- Ja, Domina. - Det är mycket jag behöver hjälp med...
Jag vill ha dig vid min sida och du ska inte följa nån annans uppmaningar.
Tack.
Det finns en sak... som jag vill be dig om i gengäld.
Din make är lojal mot Titus. Se till att det som händer här inte når Tullius öra.
För annars fruktar jag att andra hemligheter kommer fram.
- Förstår du? - Ja, Domina.
Ordna det.
Venus rodnar i sin trädgård vid åsynen av din skönhet.
Jag önskade att hon stod i mitt ställe och jag bland rötter och löv.
De här händerna är inte av denna värld. De har hållit mig, som en syster.
Ikväll ska mina händer ge rikedomen och den höjda status som ni förtjänar.
Solonius anländer.
Låt oss välkomna honom och sen skapa minnen som sent kommer att glömmas.
Han är ingen Gannicus men han överträffar i entusiasm.
- Det är mycket uppskattat. - Ja, allt som tillfredsställer drifter.
Förlåt oss. Vi begär mycket av dig med det här...
- Din närvaro är till stor tröst. - Omständigheterna kräver nytänkande.
Saken ligger i ödets händer om det kommer gynna de tyngdas hjärtan.
Ta det här till förrådet och stanna där tills jag kallar när alla har gått hem.
- Vi drar skam över huset. - Vi gör blott som vi blir tillsagda.
- Syftet förändrar inte faktumet. - Nej, men vi måste tänka bort det.
Han knullar som en tjur. Hornen passar bra.
Tack för att ni ärar Batiatus med er uppskattade närvaro.
Vilket min make sörjer över att inte få dela på grund av affärsangelägenheter.
Jag hade inte märkt hans frånvaro.
Vad ni har sett är blott ett smakprov av de njutningar som erbjuds i vårt hem.
Våra gladiatorer, våra slavar och allt inom dessa väggar-
-för att tillfredsställa era önskningar. Ikväll är det ni som är herrar i huset.
Ett lockande erbjudande!
Vilket jag tänker ta full fördel av.
Tullius...
Jag har aldrig varit mycket för överraskningar.
- Du har bjudit på många i ditt liv. - Din besvikelse har ofta låtits ljuda.
- Både högt och tydligt. - Besvikelser kommer av förväntningar.
Du visade i unga år att du inte lyssnar på råd från nån annan än dig själv.
När har jag inte lyssnat? När jag önskade få militärisk erfarenhet protesterade du.
Då släppte jag tanken. Du befallde att jag skulle styra skolan i din frånvaro.
Jag lydde och övergav mina drömmar.
- När har jag nekat dig nåt? - När du gifte dig med den kvinnan.
Du hade fel i den saken. Vilket du har haft i mycket.
En gammal mans misstag växer i hjärtat när hans återstående tid minskar.
Du kommer att överleva oss alla. Du är för envis för att dö.
Tar du mig för en dåre, Quintus?
Det finns många ord för att beskriva dig. Dåre är inte ett av dem.
Nej... Du visste att slavarna bara var skit innan vi ens påbörjade resan.
Att köpa fler män var inte anledningen till att föra mig bort skolan, eller hur?
Du ville att vi ska komma närmre varandra långt borta från platsen som delar oss.
Min villfarelse menade bara till att stärka banden mellan far och son.
Överraskningen är mycket välkommen och sen länge emotsedd.
Vi hade inte behövt färdats så långt. Låt oss återvända hem och fortsätta.
Nu? Ska vi inte vänta tills dagen gryr?
Det är bara några timmars resa och sen kan vi sova i egna sängar.
Vi lämnar den här eländiga staden och ser framtiden an.
- Hur kan han vara här? - Petronius eller nån som försagt-
-sig av hans nära män? - Hans närvaro förändrar inget.
Jag ska tala med honom och försöka få reda på hans syfte.
Att han står och ler i vårt hem efter de skador han åsamkat min make.
Släpp tanken, för annars riskerar vi belöningen för mödan.
Gästerna är förväntansfulla. Låt oss se till att de når klimax.
Ta in dem.
Min gode, Tullius. Att få se dig här var en överraskning.
Säkerligen inte för dig.
Jag varnade dig, men inte som en inbjudan utan för att du skulle kunna stoppa det.
Och vedergällning för en kär vän som det skulle medföra.
Du varnade mig för att komma i god dager. Fortsätt tala och se det som borta.
Ni har fått dryck, mat och förströelser för både öga och öra.
Det är blott vardagliga nöjen, åtnjutna av män som låter moralen tynga dem.
Jag vill se er befriade från sådana mänskliga bundenheter.
Ta de här för att njuta av köttet. Kapa alla band till den jordiska världen.
Stig fram som gudar i Batiatushuset.
Jupiter!
Aldrig under våra förehavanden har jag blivit så här upphöjd, Tullius.
Det här huset är ett underverk.
Ska jag axla en guds mantel vill jag visa att jag duger mot en sådan.
- Utmanar du Gannicus? - I en ofarlig uppvisning.
Att väga ödmjuk skicklighet mot skrytsam tapperhet.
Jag tar gärna paus från mina begär för att se på.
- Hämta övningssvärden. - Trä?
Klangen av stål ekar i Olympens salar, eller hur?
- Ge dem svärd. - Ge plats för striden!
Flina inte utan håll igen mot honom. Låt honom rispa dig med svärdet-
-men återgälda varken med skymf eller skada. Det skulle få olyckliga följder.
- Ska jag förlora? - Ja, för att vinna livet.
Kom! Låt oss se om jag minns vad jag lärde mig-
-för länge sen i republikens tjänst.
Jag börjar minnas.
Jag är oskadd.
- Du är nog inte den mästare jag trodde. - Det går för långt.
Tullius! Mannen ger upp.
Matchen är din.
En arenans Gud som räddas av en kvinna.
Ge honom vård.
En utomordentlig förströelse!
- Tack för att den beviljades. - Jag har sinkat våra förehavanden.
Låt oss se vilka andra nöjen vi kan gräva fram i Batiatushuset.
Det förbannade odjuret som gör enkel uppvisning blodig.
- Jag kunde lätt ha dödat honom. - Men han fick nästan döda dig?
Jag beordrades att inte kämpa. Andra befallningar har varit angenämare.
Är du aldrig allvarlig?
Det händer.
- Jag borde återvända till huset. - Det borde du.
- Varför gör du det här? - Att låta bli vore att ljuga...
Ännu mer än vi ljuger för Oenomaus. Jag önskade inte det här.
Jag älskar den mannen som en bror. Men det jag känner för dig...
- Säg inte att du inte känner samma sak. - Mina känslor betyder ingenting.
- Jo, de betyder allt. - Men om du var min man...
- ...och fick veta av nåt sådant? - Jag skulle döda oss båda.
Du är en imponerande sälle. Säg mig, jätte.
Vad dras du till? Kuk eller fitta?
- Förlåt, han förstår inte ditt språk. - Kan du säga det så han förstår?
Det är det jag är till för.
Jag gillar varken motstånd eller klagan. Gör ni allt jag ber om?
Han tycker du är mer man än jag.
- En fin afton det här. - Det går han med på.
Kom då, jag vill ha din stjärt nu.
- Vad vill han med mig? - Allt han önskar, annars dör vi.
Han hoppas ni inte har milt handlag.
Sådana män kräver hårda händer. Och likadan kuk.
Då ska han bli väl tillfreds.
Han dricker inte. Han knullar inte. Varför är han kvar?
- Han är ett mysterium. - Ett jag vill lösa.
- Fick du inte veta hans avsikter? - Han fruktar att din man planerar nåt.
Hans närvaro ska nog skapa nervositet.
Tullius kommer att tala om det här tills Titus får reda på det.
- Då måste vi hålla hans tunga igång. - Kan dina ord styra honom?
Du vet inget om kvinnor, Solonius. Och än mindre om deras tjuskraft.
- Jag kan inte be dig om det här. - Det är därför jag erbjuder mig.
- Det enda skälet? - Han är en nagel i ögat.
Vem får bort den bättre än en vän?
Tänk på att höja det här huset. Jag tar hand om Tullius...
...och höjer sålunda mitt eget. För allas bästa.
- Kvinnan har höga tankar om sig själv. - En uppskattning jag delar.
Du har blivit svår att komma till tals med. Så var det inte förr.
Mycket har förändrats sen vår ungdom.
Inte allt, hoppas jag.
Jag minns när det var omöjligt att få en ensam stund med dig.
Alla män i Capua låg för dina fötter.
Nu vill jag ha bara en. Den som står här.
Jag blev ledsen vid budet om din makes bortgång.
Blev du?
Särskilt med tanke på dig. Återigen utan familj att tala om.
Ingen som tog hand om dig.
Det är svårt... att finna en man i min ställning.
Jag har alltid tyckt om den här färgen.
Jag vet.
Gudarna log mot mig, när de lät bud om den här kvällen nå mina öron.
Lyckan är min, men jag vill inte att andra ska veta.
Begär du det här för dig själv?
Eller för Batiatushuset?
Lucretia är som en syster för mig. Hon får inte skadas av skvaller.
- Du ber om mycket. - Jag erbjuder desto mer...
Jag svär att aldrig yppa nåt om den här kvällens händelser.
Du kan meddela din vän... och hennes make.
Nåt de tar till sitt hjärta, eftersom det kommer från dig...
Ryktet talar sanning. Batiatushuset varor är...
-...värda all beundran. - Och ännu mer på arenan.
Tänk dig vilken förtjusning våra varor skulle skapa vid öppningen av arenan.
Capua skulle bli saligt. Din man och jag ska diskutera saken.
Jag trodde kvällen aldrig skulle sluta.
Den slutar med att det här huset stiger mot skyn på dina vingar.
- En bedrift hjälpt av din närvaro. - Det hade gått bra även utan mig.
- Kanske ännu bättre. - Timmen är sen.
Gå till sängs fylld av min tacksamhet.
Jag dröjer kvar tills gästerna har gått.
Gaia är en kvinna med stor aptit. Gryningen lurar innan hon fått nog.
Lucretia? Huset är en blek skugga utan din närvaro.
Ställ allt tillrätta. Inget får misstänkas.
Ja, Domina.
Du tycker nog att det är förräderi. Men sanningen kan smärta mer.
- Titus får aldrig veta. - Domina.
Apollon.
- Solens gud. - Och sanningens...
Vilken ofta döljs av maskerna vi bär.
Gästerna har gått. Jag trodde åtminstone att paddan Solonius skulle vara kvar.
Det är sent.
- Han antog du var upptagen hela natten. - Apollon skänker värme och blomstring-
-till de som ber till honom. De som vet sin plats på deras knän.
- Tullius... - Jag drömde ofta om Gaias smekning-
-när jag var yngre, om hennes läppar. Nu viskar de ord i mitt öra-
-om fördelar för det här huset vilket försätter mig i knipa.
Gaias känslor för det här huset är äkta liksom hennes känslor för dig.
Vänligt besvarade.
Hon har mitt svar. Gå till henne och ta reda på det.
Gaia...
Har du tappat förståndet? Har du åter försökt manipulera Tullius?
- Jag ville förbättra husets ställning. - Genom att dra vårt namn i smutsen!
Vad vill du jag ska göra? Buga och bocka för galningen?
Han står över oss! Jag varnade dig för att provocera honom.
Du struntade i det och följden blev en romersk medborgare, död i mitt hus...
Av mannen du försvarar.
Du satte igång det här och låtsas oskyldig till resultatet.
Jag kräver hämnd.
Hans liv mot hennes. Blod och hjärna på golvet.
- Välförtjänt straff. - Nej, det blir ingen vedergällning.
- Jag vill se honom död! - Du gör som du blir tillsagd!
Gaia då?
Hon drack för mycket vin. Det gjorde hon ofta.
Under natten tappade hon fotfästet och föll utför klippan.
Titta inte på honom! Jag bestämmer! Se till att det blir gjort.
Så därför lockade du mig till Neapel? Inte för gemensam sak...
- ...utan för att begrava din far. - Det avsåg jag inte.
Var du omedveten om det här? Var allt den där kvinnans verk?
Ni två äter av varandra och blir feta av lögner.
- Måtte den festen ta slut. - Vad menar du?
Det vet du. Den ohyfsade kvinnan har vanärat familjen.
- Hon är min hustru! - För att jag dumt nog tillät det.
Jag ville att du skulle få ditt eget.
Nåt viktigt bara för dig, men vad har hon gett dig?
Ingen hemgift att tala om och inget namn som ger status.
Ingen arvinge som kan föra vidare namnet Batiatus.
Varje val du gör skapar ditt öde. Gamla felsteg kan jag inte ändra.
Men jag vill se dig på rätt väg och Lucretia måste bort från den.
- Vill du upplösa mitt äktenskap? - Nej. Det valet får du göra själv.
Eller lämna det här huset med henne.
Vänta!
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Skaggs, Incubator och Simontax
www.SweSUB.nu - Vi ses nästa vecka...